‫‫דרך פריווט
‫‫הייתי צריך לדעת ‫‫שתהיי כאן, פרופסור מקגונגל.
‫‫ערב טוב, ‫‫פרופסור דמבלדור.
‫‫השמועות נכונות, אלבוס?
‫‫אני חושש שכן. ‫‫הטובות והרעות.
‫‫-והילד? ‫‫-האגריד מביא אותו.
‫‫האם היה זה נבון להפקיד ‫‫משימה חשובה כל כך בידי האגריד?
‫‫פרופסור, הייתי מפקיד ‫‫את חיי בידי האגריד.
‫‫אדוני הפרופסור דמבלדור. ‫‫פרופסור מקגונגל.
‫‫-אני מניח שלא היו בעיות, האגריד? ‫‫-לא, אדוני.
‫‫הקטנצ'יק נרדם ‫‫בדיוק כשעפנו מעל בריסטול.
‫‫תשתדל לא להעיר אותו.
‫‫הנה.
‫‫אתה באמת חושב שזה בטוח, ‫‫להשאיר אותו עם האנשים האלה?
‫‫התבוננתי בהם כל היום. ‫‫הם מוגלגים מן הסוג הגרוע ביותר.
‫‫-הם באמת... ‫‫-קרובי המשפחה היחידים שיש לו.
‫‫הילד הזה יהיה מפורסם. ‫‫כל ילד בעולם שלנו יידע את שמו.
‫‫בדיוק.
‫‫מוטב לו לגדול ‫‫הרחק מכל זה.
‫‫עד שיהיה מוכן.
‫‫די, די, האגריד. ‫‫הרי לא מדובר בפרידה של ממש.
‫‫מר ומרת ו. דרסלי, ‫‫דרך פריווט 4, ליטל וינגינג
‫‫בהצלחה לך...
‫‫הארי פוטר.
‫‫הארי פוטר ואבן החכמים
‫‫קום! קום כבר!
‫‫עכשיו!
‫‫תתעורר, בן-דוד! ‫‫הולכים לגן החיות!
‫‫-הנה הוא בא, הילד שחוגג יום ההולדת. ‫‫-יום הולדת שמח, בן.
‫‫תכין ארוחת-בוקר ‫‫ותשתדל לא לחרוך שום דבר.
‫‫-כן, דודה פטוניה. ‫‫-אני רוצה שהכול יהיה מושלם...
‫‫לכבוד יום החג ‫‫של דאדלי שלי!
‫‫-תזדרז! תביא כבר את הקפה שלי. ‫‫-כן, דוד ורנון.
‫‫הן לא נהדרות, מותק?
‫‫-כמה יש? ‫‫-שלושים ושש. ספרתי אותן בעצמי.
‫‫שלושים ושש?! אבל בשנה ‫‫שעברה קיבלתי שלושים ושבע!
‫‫-אבל חלקן יותר גדולות מלפני שנה. ‫‫-לא אכפת לי!
‫‫די, די. ‫‫הנה מה שנעשה.
‫‫כשנצא, נקנה לך שתי מתנות ‫‫נוספות. בסדר, חומד?
‫‫יום יפה לטיול בגן החיות. ‫‫אני מצפה לכך בקוצר רוח.
‫‫אני מזהיר אותך, ילד.
‫‫אם תעשה צרות, ‫‫אפילו התחכמות אחת קטנה...
‫‫לא תקבל אוכל ‫‫במשך שבוע שלם.
‫‫תיכנס.
‫‫בית הזוחלים
‫‫תעשה שהוא יזוז.
‫‫זוז!
‫‫-זוז! ‫‫-הוא ישן!
‫‫הוא משעמם.
‫‫אני מצטער.
‫‫הוא לא מבין מה זה, ‫‫לשכב שם יום אחרי יום...
‫‫ולראות אנשים בוהים בך ‫‫בפרצופיהם המכוערים.
‫‫אתה שומע אותי?
‫‫פשוט, מעולם לא שוחחתי עם נחש.
‫‫אתה...
‫‫כלומר, אתה מדבר ‫‫עם אנשים לעיתים קרובות?
‫‫אתה מבורמה, נכון? ‫‫היה נחמד שם?
‫‫אתה מתגעגע למשפחה שלך?
‫‫גודל בשבי
‫‫אני מבין. גם אני. ‫‫גם אני מעולם לא הכרתי את הוריי.
‫‫אימא! אבא! בואו הנה! ‫‫לא תאמינו מה הנחש הזה עושה!
‫‫תודה.
‫‫על לא דבר.
‫‫נחש!
‫‫אימא, אימא! תעזרי לי!
‫‫ילד מתוק שלי! ‫‫איך הגעת לשם?!
‫‫אלי הטוב, איך נכנסת לשם? ‫‫יש שם נחש?
‫‫זה בסדר, חמודי. ‫‫מיד נפשוט לך את הבגדים הרטובים.
‫‫-מה קרה? ‫‫-אני לא יודע, אני נשבע!
‫‫רגע אחד הייתה שם זכוכית, ‫‫ואז היא נעלמה! זה היה כמו קסם!
‫‫קסם? אין דבר כזה.
‫‫מר ה. פוטר, ‫‫הארון שמתחת לגרם-המדרגות
‫‫אוי, מארג' חולה. ‫‫אכלה שבלול מקולקל.
‫‫-אבא, תראה! הארי קיבל מכתב! ‫‫-הוא שלי!
‫‫שלך? ‫‫מי יכתוב לך?
‫‫הוגוורטס
‫‫לא עוד דואר ‫‫דרך חריץ-הדואר הזה.
‫‫יום נעים לך במשרד, יקירי.
‫‫קישטה! ‫‫לכו מפה!
‫‫יום מצוין, יום ראשון.
‫‫לדעתי זה היום הכי טוב בשבוע. ‫‫ולמה זה, דאדלי?
‫‫-כי אין דואר בימי ראשון? ‫‫-נכון מאוד, הארי.
‫‫אין דואר בימי ראשון.
‫‫אין היום מכתבים ארורים! ‫‫לא ולא!
‫‫אף לא מכתב אחד ארור. ‫‫אף לא אחד!
‫‫לא ולא, ‫‫אף לא מכתב אחד עלוב...
‫‫תעשי שזה ייפסק, אימא! בבקשה!
‫‫תפסיקו! תפסיקו!
‫‫אימא, אימא, ‫‫תגידי לי מה קורה!
‫‫תן לי את זה! ‫‫תן לי את המכתב הזה!
‫‫רד ממני!
‫‫אלה המכתבים שלי! ‫‫עזוב אותי!
‫‫עד כאן! ‫‫אנחנו נוסעים!
‫‫רחוק! ‫‫למקום שבו לא יוכלו למצוא אותנו!
‫‫אבא השתגע, נכון?
‫‫יום הולדת שמח, הארי
‫‫תביע משאלה, הארי.
‫‫מי שם?
‫‫מצטער על זה.
‫‫אני דורש שתלך מפה מיד! ‫‫פרצת לבית הזה.
‫‫סתום פיך, ‫‫דרסלי, שזיף מיובש שכמוך.
‫‫אמנם לא ראיתי אותך ‫‫מאז שהיית תינוק, הארי, אבל...
‫‫גדלת קצת יותר משציפיתי, ‫‫במיוחד באזור הבטן.
‫‫אני לא הארי.
‫‫-אני הארי. ‫‫-מובן שאתה הארי!
‫‫יש לי משהו בשבילך.
‫‫ייתכן שהתיישבתי עליה, אבל אני ‫‫מאמין שבכל זאת היא תהיה טעימה.
‫‫אפיתי אותה בעצמי, ‫‫כולל הברכה.
‫‫יום אולדת סמח הארי
‫‫תודה רבה.
‫‫לא כל יום חוגגים ‫‫יום הולדת 11, מה?
‫‫תסלח לי, אבל... ‫‫מי אתה?
‫‫רובאוס האגריד. שומר ‫‫המפתחות והקרקעות בהוגוורטס.
‫‫-אתה כבר יודע הכול על הוגוורטס. ‫‫-לא, מצטער.
‫‫אף פעם לא תהית איפה ‫‫אבא ואימא שלך למדו את הכול?
‫‫למדו מה?
‫‫אתה קוסם, הארי.
‫‫-אני מה? ‫‫-קוסם.
‫‫ואני מתערב שאתה ‫‫קוסם אדיר, לאחר שתלמד עוד.
‫‫לא. אתה טועה.
‫‫לא ייתכן שאני קוסם.
‫‫כלומר, אני סתם, ‫‫סתם הארי.
‫‫ובכן, "סתם הארי", ‫‫גרמת אי-פעם למשהו לקרות?
‫‫משהו שלא יכולת להסביר, ‫‫כשכעסת, או פחדת?
‫‫"מר פוטר הנכבד, ‫‫אנו שמחים לבשר לך...
‫‫"כי התקבלת לבית-הספר הוגוורטס ‫‫לכישוף ולקוסמות."
‫‫אני אומר לך עכשיו, הוא לא הולך. ‫‫נשבענו לשים סוף לשטויות האלה.
‫‫אתם ידעתם?! ‫‫כל הזמן הזה ידעתם ולא סיפרתם לי?
‫‫מובן שידענו. ‫‫איך ייתכן שלא נדע?
‫‫בהתחשב בעובדה שאחותי ‫‫המושלמת הייתה מי שהייתה.
‫‫אבא ואימא כל כך התגאו ‫‫ביום שהיא קיבלה את המכתב שלה.
‫‫"יש לנו מכשפה במשפחה. ‫‫זה לא נפלא?"
‫‫רק אני זיהיתי ‫‫מה היא הייתה באמת.
‫‫חריגה מופרעת!
‫‫ואז היא פגשה את פוטר ההוא, ‫‫ואתה נולדת...
‫‫ואני ידעתי שאתה תהיה ‫‫בדיוק כמוה, מוזר כמוה וחריג כמוה.
‫‫ואז, שימו לב, היא הלכה והתפוצצה, ‫‫ואנחנו נתקענו איתך.
‫‫התפוצצה? את סיפרת לי ‫‫שהוריי נהרגו בתאונת-דרכים.
‫‫תאונת-דרכים? תאונת-דרכים גרמה ‫‫למותם של לילי וג'יימס פוטר?!
‫‫-היינו מוכרחים לספר לו משהו. ‫‫-זו שערורייה! זה סקנדל!
‫‫הוא לא הולך לשם.
‫‫ואני מניח שמוגל דגול כמוך ‫‫יעצור בעדו, כן?
‫‫"מוגל"?
‫‫אנשים חסרי-קסם. הילד ‫‫הזה רשום בבית-הספר מיום לידתו.
‫‫הוא הולך לבית-הספר היוקרתי ביותר ‫‫בעולם לכישוף ולקוסמות.
‫‫והוא ילמד אצל המנהל הטוב ביותר ‫‫שהיה בהוגוורטס. אלבוס דמבלדור.
‫‫אני לא מוכן לשלם לאיזה זקן תמהוני, ‫‫שילמד אותו להטוטי קוסמות.
‫‫לעולם אל תעליב ‫‫את אלבוס דמבלדור...
‫‫בנוכחותי.
‫‫אודה לך אם לא תספר לאיש ‫‫בהוגוורטס על זה.
‫‫-בעצם אני לא אמור לעשות קסמים. ‫‫-בסדר.
‫‫אוי, אנחנו קצת מאחרים. ‫‫מוטב שנזוז.
‫‫אלא אם כן ‫‫אתה מעדיף להישאר, כמובן.
‫‫"כל התלמידים ‫‫חייבים להצטייד ב:
‫‫"1 קדירת ברזל, מידה 2...
‫‫"וכן מותר להם להביא, ‫‫לפי רצונם, ינשוף, חתול או קרפדה."
‫‫אפשר למצוא את כל זה ‫‫בלונדון?
‫‫אם יודעים לאן ללכת.
‫‫שלום, האגריד. ‫‫כרגיל?
‫‫לא, תודה, טום. ‫‫אני כאן בעניין רשמי מטעם הוגוורטס.
‫‫אני עוזר להארי הצעיר ‫‫לקנות את הציוד לבית-הספר.
‫‫שככה יהיה לי טוב! ‫‫זה הארי פוטר!
‫‫ברוך שובך, מר פוטר. ‫‫ברוך שובך.
‫‫דוריס קרוקפורד אני לא ‫‫מאמינה שסוף סוף אני פוגשת אותך.
‫‫הארי פוטר. ‫‫אני כל כך שמח לפגוש אותך.
‫‫שלום, פרופסור. ‫‫לא ראיתי אותך.
‫‫פרופסור קווירל יהיה המורה שלך ‫‫להתגוננות נגד כוחות האופל.
‫‫נעים מאוד.
‫‫נושא מרתק מאוד.
‫‫לא שאתה זקוק ‫‫לשיעורים האלה, מה?
‫‫טוב, אנחנו צריכים להמשיך. ‫‫יש לנו עוד המון דברים לקנות.
‫‫שלום.
‫‫-אתה רואה, הארי? אתה מפורסם. ‫‫-אבל למה אני מפורסם?
‫‫כל האנשים האלה, ‫‫איך זה שהם יודעים מי אני?
‫‫לא בטוח שאני האיש הנכון ‫‫בשביל לספר לך את זה.
‫‫ברוך הבא לסמטת דיאגון.
‫‫כאן קונים קולמוסים ודיו.
‫‫ושם, את כל הפריטים השונים ‫‫שבעזרתם עושים קסמים.
‫‫זה מטאטא-מירוץ ברמה עולמית.
‫‫תראה מה זה! ‫‫הדגם החדש של "נימבוס 2000"!
‫‫זה הדגם הכי מהיר עד כה.
‫‫נימבוס 2000
‫‫אבל האגריד, איך אני אמור לשלם ‫‫בעד כל זה? אין לי כסף.
‫‫הנה הכסף שלך, הארי. ‫‫"גרינגוטס". בנק הקוסמים.
‫‫בנק גרינגוטס
‫‫אין מקום בטוח יותר. ‫‫אין. מלבד הוגוורטס, אולי.
‫‫האגריד... ‫‫מה הם בדיוק היצורים האלה?
‫‫אלה גובלינים. הם פיקחים מאוד, ‫‫אבל לא במיוחד ידידותיים.
‫‫מוטב שלא תתרחק ממני.
‫‫מר הארי פוטר ‫‫מבקש למשוך מחשבונו.
‫‫והאם יש למר הארי פוטר ‫‫את המפתח שלו?
‫‫רק רגע. ‫‫הוא פה אצלי, איפשהו...
‫‫הנה השדון הקטן!
‫‫כן, ויש עוד משהו.
‫‫פרופסור דמבלדור ‫‫נתן לי את זה.
‫‫סודי ביותר
‫‫זה אתה-יודע-מה, ‫‫בכספת מספר אתה-יודע-כמה.
‫‫טוב ויפה.
‫‫כספת מספר 687.
‫‫הפנס, בבקשה.
‫‫המפתח, בבקשה.
‫‫לא חשבת שאבא ואימא שלך ‫‫ישאירו אותך בלי כלום, נכון?
‫‫-כספת מספר 713. ‫‫-מה יש שם, האגריד?
‫‫אסור לי לגלות לך. ‫‫ענייני הוגוורטס. סודי מאוד.
‫‫נא לזוז אחורה.
‫‫מוטב שלא תדבר על זה ‫‫עם אף אחד, הארי.
‫‫עוד לא קניתי שרביט.
‫‫שרביט? צריך לגשת ל"אוליוונדרס". ‫‫אין מקום יותר טוב.
‫‫אוליוונדרס ‫‫יצרני שרביטים משובחים
‫‫אולי תחכה לי שם? ‫‫יש לי רק עוד דבר אחד לסדר.
‫‫באמת תהיתי מתי אראה אותך, ‫‫מר פוטר.
‫‫נדמה שהיה זה רק אתמול...
‫‫שאימך ואביך היו כאן ‫‫וקנו את שרביטיהם הראשונים.
‫‫הנה.
‫‫ובכן, תניף אותו.
‫‫נראה שלא.
‫‫אולי...
‫‫זה.
‫‫לא, לא. בהחלט לא. ‫‫אין דבר.
‫‫אני תוהה...
‫‫מוזר.
‫‫מוזר מאוד.
‫‫סליחה, אבל מה מוזר?
‫‫אני זוכר כל שרביט ‫‫שמכרתי אי-פעם, מר פוטר.
‫‫ולכן אני זוכר שעוף-החול,
‫‫שנוצת-הזנב שלו שוכנת ‫‫בשרביט שלך, נתן נוצה נוספת.
‫‫רק עוד אחת.
‫‫וזה מוזר, שאתה מי ‫‫שנועד להחזיק בשרביט הזה,
‫‫כאשר אחיו הוא השרביט ‫‫שגרם לך את הצלקת הזו.
‫‫ולמי היה שייך השרביט ההוא?
‫‫איננו נוהגים לבטא את שמו.
‫‫השרביט בוחר את הקוסם, ‫‫מר פוטר.
‫‫לא תמיד ברור מדוע...
‫‫אבל נדמה לי שברור לגמרי...
‫‫שנוכל לצפות ממך לגדולות.
‫‫אחרי הכול, ‫‫זה-שאין-לנקוב-בשמו...
‫‫עשה דברים גדולים.
‫‫נוראים...
‫‫אכן. אבל גדולים.
‫‫הארי! הארי!
‫‫יום הולדת שמח.
‫‫אתה בסדר, הארי? ‫‫אתה נורא שקט.
‫‫הוא הרג את ההורים שלי, נכון? ‫‫מי שעשה לי את זה.
‫‫אתה יודע, האגריד. ‫‫אני יודע שאתה יודע.
‫‫ראשית, ואתה חייב להבין את זה ‫‫כי זה חשוב מאוד,
‫‫לא כל הקוסמים הם טובים.
‫‫חלקם נעשים רעים. ‫‫לפני כמה שנים...
‫‫היה קוסם אחד שנעשה ‫‫הכי רע שאפשר. ושמו היה ו...
‫‫-שמו היה ו... ‫‫-אולי תרשום את השם?
‫‫לא, אני לא יודע ‫‫לאיית אותו.
‫‫-בסדר, וולדמורט. ‫‫-וולדמורט?
‫‫הייתה זו תקופה אפלה, ‫‫הארי.
‫‫וולדמורט התחיל לקבץ סביבו ‫‫כמה חסידים.
‫‫והעביר גם אותם אל הצד האפל.
‫‫כל מי שקם נגדו, מת בסוף.
‫‫ההורים שלך נלחמו נגדו.
‫‫אבל איש לא נשאר בחיים ‫‫מרגע שהוא החליט להרוג אותו.
‫‫אף אחד. אף לא אחד.
‫‫מלבדך.
‫‫אני? ‫‫וולדמורט ניסה להרוג אותי?
‫‫כן. הצלקת שעל המצח שלך ‫‫לא באה מחתך רגיל.
‫‫סימן כזה נגרם רק ממגע של ‫‫קללה, מקללת-רשע רעה במיוחד.
‫‫מה קרה לו... ‫‫לאתה-יודע-מי?
‫‫טוב, יש אומרים שהוא מת.
‫‫לדעתי אלה שטויות במיץ.
‫‫לא. אני חושב ‫‫שהוא עוד מסתובב אי-שם.
‫‫עייף מדי בשביל להמשיך.
‫‫אבל דבר אחד בטוח לגמרי: ‫‫משהו בך שבר אותו באותו לילה.
‫‫בגלל זה אתה מפורסם. ‫‫בגלל זה כולם יודעים את שמך.
‫‫אתה הילד ששרד.
‫‫על מה אתם מסתכלים?
‫‫אוי, זו השעה?!
‫‫אני מוכרח להשאיר אותך כאן. ‫‫דמבלדור מחכה ל...
‫‫טוב, הוא ירצה לדבר איתי. ‫‫הרכבת שלך יוצאת בעוד עשר דקות.
‫‫הנה הכרטיס שלך. ‫‫ואל תאבד אותו. זה חשוב מאוד.
‫‫לונדון-הוגוורטס ‫‫כיוון אחד, רציף 3/4 9
‫‫רציף תשע ושלושה רבעים?
‫‫אבל האגריד, ודאי נפלה כאן טעות. ‫‫כתוב כאן רציף תשע ושלושה רבעים.
‫‫אין דבר כזה. או שיש?
‫‫סליחה.
‫‫תסלח לי. ‫‫סלח לי.
‫‫משמאלך, גבירתי.
‫‫תוכל לומר לי איפה נמצא ‫‫רציף תשע ושלושה רבעים?
‫‫תשע ושלושה רבעים? ‫‫אתה צוחק עליי?
‫‫כל שנה אותו הסיפור. ‫‫הכול מלא במוגלגים.
‫‫-"מוגלגים"? ‫‫-רציף תשע ושלושה רבעים, מכאן.
‫‫בסדר, פרסי. ‫‫אתה ראשון.
‫‫פרד, עכשיו אתה.
‫‫-הוא לא פרד. אני פרד. ‫‫-ואת קוראת לעצמך אימא שלנו?
‫‫אני נורא מצטערת, ג'ורג'.
‫‫אני רק מתלוצץ. ‫‫אני באמת פרד.
‫‫תסלחי לי.
‫‫האם תוכלי להגיד לי איך...
‫‫איך להגיע לרציף? ‫‫כן. אל תדאג.
‫‫גם רון נוסע פעם ראשונה ‫‫להוגוורטס.
‫‫כל מה שעליך לעשות הוא ללכת ‫‫אל הקיר שבין רציף תשע לרציף עשר.
‫‫-אם אתה לחוץ, הכי טוב זה לרוץ. ‫‫-בהצלחה.
‫‫רציף 3/4 9 ‫‫אקספרס הוגוורטס
‫‫תסלח לי. ‫‫אכפת לך? כל שאר התאים מלאים.
‫‫בכלל לא.
‫‫דרך אגב, אני רון. ‫‫רון ויזלי.
‫‫אני הארי. ‫‫הארי פוטר.
‫‫אז זה נכון.
‫‫כלומר, ‫‫באמת יש לך את ה...
‫‫-את מה? ‫‫-את הצלקת?
‫‫מגניב!
‫‫-רוצים משהו לנשנש, חמודים? ‫‫-לא, תודה. אני מסודר.
‫‫ניקח את הכול.
‫‫-"סוכריות ברטי בוטס בכל הטעמים"? ‫‫-והם באמת מתכוונים לכל הטעמים.
‫‫יש שוקולד ויש מנטה ‫‫ויש גם...
‫‫בטעם תרד, כבד ומעיים.
‫‫ג'ורג' נשבע לי שפעם ‫‫הוא קיבל אחד בטעם סמארק.
‫‫צפרדע שוקולד
‫‫-אלה לא צפרדעים אמיתיות, נכון? ‫‫-זה כישוף. מה שחשוב זה הקלפים.
‫‫בכל אריזה יש קלף של מכשפה ‫‫או מכשף מפורסם. לי יש איזה 500.
‫‫זהירות!
‫‫איזה מזל ביש. ממילא הם מסוגלים ‫‫לקפוץ כהוגן רק פעם אחת.
‫‫אלבוס דמבלדור
‫‫-קיבלתי את דמבלדור. ‫‫-לי כבר יש לפחות שישה קלפים שלו.
‫‫אוי, הוא נעלם!
‫‫אתה לא יכול לצפות ממנו ‫‫להישאר פה כל היום, נכון?
‫‫דרך אגב, זה סקאברס. ‫‫עלוב, נכון?
‫‫רק קצת.
‫‫פרד נתן לי כישוף שאמור ‫‫להפוך אותו לצהוב. רוצה לראות?
‫‫כן.
‫‫מישהו ראה קרפדה?
‫‫-ילד בשם נוויל איבד קרפדה. ‫‫-לא.
‫‫מה, אתה עושה קסמים? ‫‫בואו נראה.
‫‫"לימון וחמנית זה טוב,
‫‫"העכברוש הזה צהוב".
‫‫אתה בטוח שזה כישוף אמיתי? ‫‫הוא לא הכי מוצלח, מה?
‫‫כמובן, אני עצמי ניסיתי רק ‫‫כמה כישופים פשוטים...
‫‫אבל אצלי כולם פעלו.
‫‫למשל...
‫‫"אוקולוס רפארו".
‫‫ככה יותר טוב, לא?
‫‫בחיי, אתה הארי פוטר!
‫‫אני הרמיוני גריינג'ר. ‫‫ואתה..?
‫‫אני רון ויזלי. ‫‫נעים מאוד.
‫‫מוטב שתלבשו את הגלימות. ‫‫אני חושבת שנגיע בקרוב.
‫‫אגב, יש לך לכלוך על האף. ‫‫ידעת?
‫‫כאן.
‫‫בסדר. ‫‫תלמידי שנה ראשונה! מכאן, בבקשה.
‫‫קדימה, תלמידי שנה ראשונה. ‫‫לא להתבייש. בואו, מהר. קדימה.
‫‫-שלום, הארי. ‫‫-שלום, האגריד.
‫‫בואו מכאן, אל הסירות. ‫‫בואו אחריי.
‫‫מגניב.
‫‫ברוכים הבאים להוגוורטס.
‫‫בעוד רגעים מספר תעברו בדלתות ‫‫האלה ותצטרפו לחבריכם ללימודים,
‫‫אך לפני שתוכלו לשבת במקומותיכם, ‫‫יש למיין אתכם לבתים שלכם.
‫‫הבתים הם: ‫‫גריפינדור, הפלפאף,
‫‫רייבנקלו וסלית'רין.
‫‫במשך שהותכם כאן יהיה ‫‫הבית שלכם כמו משפחה בשבילכם.
‫‫ההצלחות שלכם ‫‫יזכו אתכם בנקודות.
‫‫הפרת חוקים ‫‫תביא לאובדן נקודות.
‫‫בסוף השנה יוענק לבית בעל מספר ‫‫הנקודות הרב ביותר גביע הבתים.
‫‫טרוור!
‫‫סליחה.
‫‫טקס המיון יחל מיד.
‫‫אז זה נכון, ‫‫מה שסיפרו ברכבת.
‫‫הארי פוטר הגיע להוגוורטס.
‫‫הארי פוטר.
‫‫תכיר את קראב וגויל.
‫‫ואני מאלפוי.
‫‫דראקו מאלפוי.
‫‫השם שלי מצחיק אותך? ‫‫אני לא צריך לשאול אותך מה שמך.
‫‫שיער ג'ינג'י וגלימה שירשת מאחיך. ‫‫אתה מוכרח להיות ממשפחת ויזלי.
‫‫תגלה מהר מאוד שיש משפחות ‫‫קוסמים ששוות יותר מאחרות, פוטר.
‫‫לא כדאי לך להתחבר ‫‫עם המשתייכים לסוג נחות.
‫‫בזה אני יכול לעזור לך.
‫‫נראה לי שאני מסוגל ‫‫להבחין בסוג הנחות.
‫‫אנו מוכנים לקבל אתכם. ‫‫בואו אחריי.
‫‫התקרה לא אמיתית. רק כישפו ‫‫אותה כדי להיראות כמו שמי הלילה.
‫‫קראתי על זה ‫‫ב"דברי ימי הוגוורטס".
‫‫נא לחכות כאן, בשורה.
‫‫כעת, לפני שנתחיל...
‫‫מבקש פרופסור דמבלדור ‫‫לומר כמה מלים.
‫‫יש לי כמה הודעות ‫‫לקראת פתיחת שנת הלימודים:
‫‫תלמידי השנה הראשונה, ‫‫נא זיכרו...
‫‫כי היער האפל הוא מחוץ לתחום ‫‫לכל התלמידים.
‫‫וכן ביקש ממני השרת שלנו, ‫‫מר פילץ', להזכיר לכם...
‫‫כי מסדרון הקומה השלישית, ‫‫מצד ימין, הוא מחוץ לתחום...
‫‫לכל מי שאינו מבקש ‫‫למות בייסורים קשים.
‫‫תודה לכם.
‫‫כל תלמיד שאקרא בשמו ‫‫יצעד קדימה...
‫‫ואז אחבוש על ראשו ‫‫את כובע-המיון,
‫‫וכך תמוינו לבתים שלכם.
‫‫הרמיוני גריינג'ר.
‫‫אוי, לא. ‫‫בסדר, תירגעי...
‫‫מופרעת לגמרי, זו. ‫‫אני אומר לך!
‫‫נו, בסדר. ‫‫בסדר.
‫‫טוב... ‫‫גריפינדור!
‫‫דראקו מאלפוי.
‫‫סלית'רין!
‫‫כמו כל המכשפות והמכשפים ‫‫שהידרדרו לצד האפל.
‫‫סוזן בונס.
‫‫הארי, מה קרה?
‫‫כלום. ‫‫כלום. אני בסדר.
‫‫בואו נראה...
‫‫אני יודע. ‫‫הפלפאף!
‫‫רונלד ויזלי.
‫‫עוד בן-ויזלי. ‫‫אני יודע בדיוק מה לעשות איתך.
‫‫גריפינדור!
‫‫הארי פוטר.
‫‫קשה. ‫‫קשה מאוד.
‫‫אני רואה שאומץ לא חסר פה. ‫‫וגם שכל לא חסר.
‫‫ויש גם כישרון בשפע.
‫‫והדחף להוכיח את עצמך.
‫‫אבל איפה לשים אותך?
‫‫לא לסלית'רין. ‫‫לא סלית'רין.
‫‫לא סלית'רין, מה?
‫‫אתה בטוח? היית יכול להצליח שם ‫‫מאוד. הכול כאן, בראש שלך.
‫‫ובית סלית'רין יעזור לך בדרכך ‫‫אל הגדולה. אין בכך שום ספק.
‫‫לא? נו טוב, אם אתה בטוח.
‫‫אז מוטב שיהיה זה...
‫‫גריפינדור!
‫‫אבקש את תשומת לבכם.
‫‫שהסעודה תתחיל!
‫‫אני חצי-חצי.
‫‫אבא שלי מוגל. ‫‫אימא שלי מכשפה.
‫‫הוא היה קצת בהלם ‫‫כשהוא גילה את זה.
‫‫תגיד, מי המורה שמדבר ‫‫עם פרופסור קווירל?
‫‫זה פרופסור סנייפ. ‫‫הוא ראש בית סלית'רין.
‫‫-מה הוא מלמד? ‫‫-שיקויים.
‫‫אך הוא רוצה ללמד התגוננות מכוחות ‫‫האופל. הוא שם עין על משרת קווירל.
‫‫שלום! מה שלומך?
‫‫ברוך הבא לגריפינדור.
‫‫תראו, זה הברון המגועל!
‫‫שלום לך, סר ניקולס. ‫‫היה לך קיץ נעים?
‫‫עגום ביותר. שוב דחו את הבקשה ‫‫שלי להצטרף למצוד כרותי-הראש.
‫‫אני מכיר אותך! ‫‫אתה ניק כמעט-בלי-ראש.
‫‫אני מעדיף שיקראו לי ‫‫סר ניקולס, אם לא אכפת לך.
‫‫כמעט-בלי-ראש? ‫‫איך אפשר להיות כמעט בלי ראש?
‫‫ככה.
‫‫תלמידי גריפינדור, נא לבוא אחריי. ‫‫לא להתפזר. תודה.
‫‫תלמידי רייבנקלו, ‫‫בואו אחריי. מכאן.
‫‫זו הדרך הישירה ביותר ‫‫למעונות.
‫‫אבל שימו לב לגרמי-המדרגות. ‫‫הם אוהבים לשנות מקום.
‫‫נא להזדרז ולבוא אחריי. ‫‫מהר, בואו.
‫‫-שיימוס, התמונה הזו זזה! ‫‫-איזה מגניב.
‫‫-תסתכל על זו, הארי. ‫‫-אני חושב שמצאת חן בעיניה.
‫‫-תראו, תראו! ‫‫-מי הנערה הזו?
‫‫ברוכים הבאים להוגוורטס.
‫‫סיסמה?
‫‫קאפוט דרקוניס.
‫‫כולם, בואו אחריי. ‫‫לא להתפזר. מהר. בואו.
‫‫נא להתקבץ כאן.
‫‫ברוכים הבאים ‫‫למועדון בית גריפינדור.
‫‫מגורי הבנים נמצאים במעלה ‫‫המדרגות לשמאל. והבנות, לימין.
‫‫כל החפצים שלכם ‫‫כבר הובאו לשם.
‫‫הצלחנו להגיע בזמן!
‫‫אתה מתאר לעצמך את הפרצוף של ‫‫מקגונגל הזקנה אם היינו מאחרים?
‫‫-זה היה פשוט מדהים! ‫‫-תודה לך על חוות-הדעת, מר ויזלי.
‫‫אולי מוטב היה אילו הפכתי ‫‫את מר פוטר ואותך לשעוני-כיס?
‫‫-כך אולי אחד מכם היה מגיע בזמן. ‫‫-הלכנו לאיבוד.
‫‫אולי מפה תעזור? אני מניחה שאינכם ‫‫זקוקים למפה כדי למצוא מקום.
‫‫בקורס הזה לא יהיו נפנופי ‫‫שרביט או לחשי-קסם מטופשים.
‫‫בהתחשב בכך, איני מצפה ‫‫שרבים מביניכם יידעו להעריך...
‫‫את המדע המעודן והאמנות המדויקת ‫‫המתגלמים בתורת הכנת השיקויים.
‫‫ואולם אתכם, ‫‫אותם מעטים נבחרים...
‫‫הנהנים מן הנטייה הטבעית לכך,
‫‫אתכם אוכל ללמד ‫‫כיצד לכשף את השכל
‫‫וללכוד את החושים.
‫‫אוכל לומר לכם ‫‫כיצד לשמר פרסום בבקבוק,
‫‫כיצד לרקוח תהילה ‫‫ואפילו איך לפקוק את המוות.
‫‫מצד שני, אולי יש ביניכם כאלה ‫‫שבאו להוגוורטס...
‫‫חמושים ביכולות אדירות כ"כ, ‫‫שאתם חשים בטוחים בעצמכם...
‫‫בשביל לא לשים לב.
‫‫מר פוטר.
‫‫המפורסם החדש שלנו.
‫‫אמור לי, מה אקבל אם אוסיף אבקת ‫‫שורש אספודל למרקחת לענה?
‫‫אתה לא יודע? ‫‫בוא ננסה שוב.
‫‫אם הייתי מבקש ממך למצוא בזואר, ‫‫איפה היית מחפש?
‫‫אני לא יודע, אדוני.
‫‫ומה ההבדל בין "ברדס הנזיר" ‫‫ל"חונק הזאב"?
‫‫אני לא יודע, אדוני.
‫‫חבל.
‫‫נראה שהתהילה אינה הכול...
‫‫נכון, מר פוטר?
‫‫עיניים של ארנב, מיתר נבל, זמזום ‫‫את המים האלה הפוך מיד לרום.
‫‫עיניים של ארנב, ‫‫מיתר נבל, זמזום...
‫‫מה שיימוס מנסה לעשות ‫‫לכוס המים הזו?
‫‫להפוך את המים לרום. אתמול ‫‫הוא הצליח ליצור תה חלש, לפני...
‫‫הדואר הגיע.
‫‫אני יכול להציץ? ‫‫תודה.
‫‫תראו, ‫‫נוויל קיבל כדור-זיכרון.
‫‫קראתי על אלה. כשהעשן הופך ‫‫אדום, זה אומר ששכחת משהו.
‫‫הבעיה היחידה היא, ‫‫שאני לא מצליח לזכור מה שכחתי.
‫‫רון, תשמע. ‫‫מישהו פרץ ל"גרינגוטס". תקשיב.
‫‫"נראה שהפורצים היו מכשפות ‫‫או קוסמי אופל שזהותם אינה ידועה.
‫‫"הגובלינים בגרינגוטס, מאשרים את ‫‫דבר הפריצה, טוענים כי לא נגנב דבר.
‫‫"הכספת שבה מדובר, מספרה 7-1-3 ‫‫רוקנה מוקדם יותר באותו יום ממש."
‫‫מוזר מאוד. ‫‫זו הכספת שהאגריד ואני הלכנו אליה.
‫‫-שלום לכם. ‫‫-שלום, גברת הוץ'.
‫‫-שלום, אמאנדה. ‫‫-שלום.
‫‫ברוכים הבאים ‫‫לשיעור התעופה הראשון שלכם.
‫‫נו, למה אתם מחכים? ‫‫כולם לעמוד לשמאל המטאטא.
‫‫קדימה, להזדרז. ‫‫יד ימין מעל למטאטא ואמרו, "עלה".
‫‫עלה!
‫‫עלה.
‫‫עלה. עלה!
‫‫ברגש.
‫‫שתוק, הארי.
‫‫עכשיו שאחזתם במטאטאים שלכם, ‫‫אני רוצה שתתיישבו עליהם.
‫‫ושתאחזו בהם חזק. ‫‫כדי שלא תחליקו מן הקצה.
‫‫כשאשרוק במשרוקית, אני רוצה ‫‫שכל אחד מכם יבעט באדמה, חזק.
‫‫שמרו על יציבות המטאטא, ‫‫רחפו לרגע...
‫‫ואז התכופפו מעט קדימה ‫‫וחזרו שוב לקרקע.
‫‫בהישמע השריקה, ‫‫שלוש, שתיים...
‫‫מר לונגבוטום.
‫‫מר לונגבוטום!
‫‫חזור הנה, ומיד!
‫‫כולם לזוז הצידה!
‫‫הוא בסדר?
‫‫אוי ואבוי. פרק היד שלו שבור. ‫‫מסכן שלי. בוא. קום.
‫‫כולם להישאר על הקרקע בזמן שאני ‫‫לוקחת את מר לונגבוטום למרפאה.
‫‫זה ברור? ‫‫אם אראה ולו מטאטא אחד באוויר...
‫‫זה שרוכב עליו יסולק מהוגוורטס ‫‫עוד לפני שיספיק להגיד "קווידיץ'"!
‫‫ראית את הפרצוף שלו?
‫‫אם גוש השומן היה לוחץ, הוא ‫‫היה זוכר ליפול על התחת השמן שלו.
‫‫תן לי את זה, מאלפוי.
‫‫לא. אני חושב שאשאיר את זה ‫‫באיזה מקום, בשביל לונגבוטום.
‫‫אולי על הגג?
‫‫מה יש פוטר? ‫‫זה מעבר להשגתך?
‫‫בשום אופן לא. ‫‫שמעת מה אמרה גב' הוץ'.
‫‫חוץ מזה, ‫‫אתה בכלל לא יודע לעוף.
‫‫איזה אידיוט.
‫‫תן לי את זה, מאלפוי, ‫‫או שאעיף אותך מהמטאטא שלך!
‫‫באמת?
‫‫כרצונך.
‫‫כל הכבוד לך, הארי. ‫‫זה היה ממש מגניב.
‫‫הארי פוטר!
‫‫בוא איתי.
‫‫חכה כאן.
‫‫פרופסור קווירל, סלח לי. ‫‫אני יכולה לקחת את ווד לכמה דקות?
‫‫כן, כמובן.
‫‫פוטר, תכיר את אוליבר ווד. ‫‫ווד, מצאתי לך "מחפש".
‫‫שמעת? הארי פוטר ‫‫הוא המחפש החדש של גריפינדור.
‫‫תמיד ידעתי שהוא יצטיין.
‫‫מחפש? אבל תלמידי השנה הראשונה ‫‫אף פעם לא נכנסים לנבחרות הבתים.
‫‫אתה בטח שחקן הקווידיץ' הכי צעיר ‫‫במאה שלנו. זה מה שמקגונגל אמרה.
‫‫כל הכבוד לך, הארי. ‫‫ווד סיפר לנו כרגע.
‫‫גם פרד וג'ורג' בקבוצה. ‫‫הם חובטים.
‫‫אנחנו אמורים לוודא ‫‫שלא תיפצע קשה מדי.
‫‫אבל אנחנו לא יכולים להבטיח כלום, ‫‫כמובן. זה משחק קשה.
‫‫אלים. אבל איש לא נהרג בשנים ‫‫האחרונות. לפעמים מישהו נעלם...
‫‫אבל הוא תמיד צץ שוב ‫‫כעבור חודש-חודשיים.
‫‫עזוב, הארי. קווידיץ' זה משחק אדיר. ‫‫המשחק הכי טוב ואתה תהיה אדיר.
‫‫אבל מעולם לא שיחקתי. ‫‫מה אם אעשה מעצמי צחוק?
‫‫לא תעשה מעצמך צחוק. ‫‫זה אצלך בדם.
‫‫מחפש ‫‫ג'יימס פוטר
‫‫לא סיפרת לי ‫‫שגם אבא שלך היה מחפש.
‫‫לא ידעתי.
‫‫אני אומר לך, זה מפחיד. ‫‫היא יודעת עליך יותר ממך.
‫‫מי לא?
‫‫מה קורה?
‫‫גרמי-המדרגות משנים מקום. ‫‫שכחת?
‫‫-בואו נלך מכאן. ‫‫-לפני שגרמי-המדרגות ישנו מקום.
‫‫מישהו מכם מרגיש ‫‫שאנחנו לא אמורים להיות כאן?
‫‫אנחנו לא אמורים להיות כאן.
‫‫זו הקומה השלישית. ‫‫אסור לנו להיות כאן.
‫‫בואו נלך.
‫‫-זה החתול של פילץ'! ‫‫-רוצו!
‫‫מהר, ‫‫בואו נתחבא מאחורי הדלת!
‫‫-היא נעולה! ‫‫-אכלנו אותה.
‫‫זוז הצידה.
‫‫אלוהומורה.
‫‫תיכנסי!
‫‫"אלוהומורה"?
‫‫"ספר הכשפים הבסיסי", פרק 7.
‫‫יש פה מישהו, חמודה שלי?
‫‫בואי.
‫‫-פילץ' הלך. ‫‫-הוא בטח חושב שהדלת נעולה.
‫‫-היא באמת הייתה נעולה. ‫‫-והייתה לכך סיבה טובה מאוד.
‫‫איך זה יכול להיות שהם מחזיקים ‫‫דבר כזה נעול בחדר בבית-ספר?
‫‫אתה לא משתמש בעיניים, מה? ‫‫לא ראית על מה זה עמד?
‫‫לא הסתכלתי ברגליים שלו. ‫‫הייתי מרוכז בראשים שלו.
‫‫אולי לא שמת לב ‫‫שהיו לו שלושה!
‫‫הוא עמד על דלת ברצפה, ‫‫וזה אומר שהוא לא היה שם במקרה.
‫‫-הוא שומר על משהו. ‫‫-שומר על משהו?
‫‫בדיוק כך. וכעת, אם לא אכפת לכם, ‫‫אני הולכת לישון...
‫‫לפני שמישהו מכם יחשוב על ‫‫עוד רעיון שיגרום לנו להיהרג.
‫‫או גרוע מזה, ‫‫להיות מסולקים מבית-הספר.
‫‫משהו לא בסדר ‫‫בסדרי-העדיפויות שלה.
‫‫קווידיץ' הוא משחק קל מאוד להבנה. ‫‫בכל קבוצה יש 7 שחקנים:
‫‫שלושה רודפים, שני חובטים... ‫‫שומר אחד ומחפש אחד. זה אתה.
‫‫יש שלושה מיני כדורים. ‫‫זה נקרא ה"קואפל".
‫‫הרודפים מטפלים בקואפל ומנסים ‫‫להשחיל אותו דרך החישוקים האלה.
‫‫השומר, שזה אני, מגן על החישוקים. ‫‫עד כה זה ברור?
‫‫אני חושב. ‫‫מה אלה?
‫‫מוטב שתיקח את זה.
‫‫זהירות, הוא חוזר.
‫‫לא רע, פוטר. ‫‫היית יכול להיות חובט לא רע.
‫‫מה זה היה?
‫‫מרביצן. ‫‫קשה להשתלט על השובבים האלה.
‫‫אבל אתה, ‫‫אתה מחפש.
‫‫והדבר היחיד שעליך ‫‫לחשוב עליו הוא זה:
‫‫סניץ'-הזהב.
‫‫-הכדור הזה מוצא חן בעיניי. ‫‫-אולי עכשיו.
‫‫רק חכה ותראה. הוא נורא ‫‫מהיר וכמעט אי אפשר לראות אותו.
‫‫מה אני עושה בו?
‫‫אתה תופס אותו. ‫‫לפני המחפש של הקבוצה היריבה.
‫‫אם אתה תופס אותו, ‫‫המשחק נגמר.
‫‫אם אתה תופס אותו, פוטר, ‫‫אנחנו ניצחנו.
‫‫אחד הכישורים הבסיסיים ביותר ‫‫של כל קוסם הוא כושר הלביטציה,
‫‫או היכולת לגרום לחפצים לרחף.
‫‫לכולם יש נוצות? ‫‫יפה.
‫‫כעת, אל תשכחו את תנועת-היד ‫‫הקלילה שתרגלנו, כן?
‫‫נפנוף וטפיחה. ‫‫כולם.
‫‫נפנוף וטפיחה. ‫‫יפה. ולדקלם:
‫‫וינגארדיום לביוסה. ‫‫בבקשה.
‫‫וינגארדיום לביוסה.
‫‫תפסיק, תפסיק, תפסיק! ‫‫אתה עוד תוציא למישהו עין.
‫‫חוץ מזה, אתה לא אומר את זה נכון. ‫‫זה לבי-ו-סה. לא לבי-ו-סאר.
‫‫אז תעשי את זה את, ‫‫אם את כל כך חכמה. נראה אותך.
‫‫וינגארדיום לביוסה.
‫‫יפה מאוד! הביטו, כולם. ‫‫העלמה גריינג'ר עשתה את זה!
‫‫כל הכבוד לך!
‫‫יפה מאוד, יקירתי.
‫‫אני חושב שנזדקק פה ‫‫לנוצה אחרת, פרופסור.
‫‫"זה לבי-ו-סה ‫‫ולא לבי-ו-סאר".
‫‫היא ממש סיוט. בחיי. ‫‫אין פלא שבכלל אין לה חברים.
‫‫נדמה לי שהיא שמעה אותך.
‫‫איפה הרמיוני?
‫‫פארבאטי אמרה ‫‫שהיא מסרבת לצאת משירותי הבנות.
‫‫היא אמרה שהיא בוכה שם ‫‫כבר כל אחר-הצהריים.
‫‫טרול! ‫‫במרתף!
‫‫טרול במרתף!
‫‫רק חשבתי שכדאי שתדע.
‫‫שקט!
‫‫כולם, ‫‫לא להיכנס לבהלה, בבקשה.
‫‫כעת...
‫‫המדריכים יובילו את תלמידי הבתים ‫‫שלהם חזרה למעונותיהם.
‫‫המורים יבואו אחריי ‫‫אל המרתפים.
‫‫תלמידי גריפינדור, לא להתעכב, ‫‫בבקשה. ותהיו עירניים.
‫‫איך הצליח טרול להיכנס?
‫‫בטח לא לבד. טרולים אמורים להיות ‫‫ממש מטומטמים. זו בטח מתיחה.
‫‫-מה? ‫‫-הרמיוני! היא לא יודעת.
‫‫אני חושב שהטרול ‫‫עזב את המרתף.
‫‫הוא הולך לשירותי הבנות.
‫‫הרמיוני! זוזי!
‫‫הצילו! הצילו!
‫‫היי, ראש-נצנץ!
‫‫הצילו!
‫‫תעשה משהו!
‫‫-מה? ‫‫-לא חשוב מה!
‫‫-מהר! ‫‫-נפנוף וטפיחה.
‫‫וינגארדיום לביוסה.
‫‫מגניב.
‫‫זה מת?
‫‫אני חושב שלא. ‫‫אני חושב שהוא רק התעלף.
‫‫מוכטה של טרול!
‫‫אלי הטוב. ‫‫אני מצפה להסבר משניכם.
‫‫זו אשמתי, פרופסור מקגונגל.
‫‫העלמה גריינג'ר?
‫‫יצאתי לחפש את הטרול. חשבתי ‫‫שאוכל להתמודד איתו לבדי.
‫‫אבל טעיתי.
‫‫אילו הארי ורון לא היו באים ומוצאים ‫‫אותי, מן הסתם הייתי מתה עכשיו.
‫‫ואף-על-פי-כן, ‫‫נהגת בטיפשות רבה.
‫‫ממך הייתי מצפה להתנהגות נבונה ‫‫יותר ואני מאוכזבת מאוד.
‫‫בית גריפינדור ‫‫יאבד חמש נקודות...
‫‫בגלל חוסר האחריות שגילית.
‫‫באשר לשני האדונים האלה...
‫‫אני רק מקווה שאתם מבינים ‫‫עד כמה אתם בני-מזל.
‫‫אין הרבה תלמידי שנה ראשונה ‫‫שהתמודדו עם טרול-הרים...
‫‫והצליחו להישאר בחיים.
‫‫חמש נקודות...
‫‫יוענקו לכל אחד מכם...
‫‫על כך שהיה לכם ‫‫יותר מזל משכל.
‫‫אולי מוטב שתלכו. ‫‫הוא עלול להתעורר.
‫‫תאכל קצת לחם קלוי. ‫‫קדימה.
‫‫רון צודק, הארי. ‫‫היום תזדקק לכל הכוחות שלך.
‫‫אני לא רעב.
‫‫בהצלחה לך היום, פוטר. אם כי ‫‫לאחר שהוכחת את עצמך נגד טרול,
‫‫משחק קווידיץ' קטן ‫‫הוא ודאי קלי-קלות בשבילך.
‫‫גם אם אתם משחקים ‫‫נגד סלית'רין.
‫‫-זה מסביר את הדם. ‫‫-דם?
‫‫אני מנחש שבליל אמש סנייפ נתן ‫‫לטרול להיכנס, בתור פעולת הסחה,
‫‫כדי שהוא יוכל ‫‫לעבור את הכלב ההוא.
‫‫אבל הוא חטף נשיכה. ‫‫בגלל זה הוא צולע.
‫‫אבל למה שמישהו ‫‫ירצה להתקרב לכלב ההוא?
‫‫בבנק גרינגוטס, ‫‫האגריד הוציא משהו מאחת הכספות.
‫‫אמר שזה עניין רשמי ‫‫מטעם הוגוורטס, סודי ביותר.
‫‫אז אתה אומר...
‫‫שעל זה שומר הכלב. ‫‫זה מה שסנייפ רוצה להשיג.
‫‫-קצת מוקדם לדואר, לא? ‫‫-אבל אני אף פעם לא מקבל דואר.
‫‫בוא נפתח את זה.
‫‫זה מטאטא.
‫‫זה לא סתם מטאטא. ‫‫זה "נימבוס 2000"!
‫‫אבל מי..?
‫‫-אתה מפחד, הארי? ‫‫-קצת.
‫‫זה בסדר. גם אני הרגשתי כך ‫‫לפני המשחק הראשון שלי.
‫‫-ומה קרה? ‫‫-אני לא ממש זוכר.
‫‫חטפתי מרביצן בראש ‫‫בדקה השנייה למשחק.
‫‫התעוררתי בבית-חולים ‫‫כעבור שבוע.
‫‫שלום וברוכים הבאים למשחק ‫‫הקווידיץ' הראשון בעונה.
‫‫היום תשחק סלית'רין ‫‫נגד גריפינדור!
‫‫השחקנים תופסים ‫‫את מקומותיהם...
‫‫בעוד גב' הוץ' יוצאת למגרש ‫‫כדי לפתוח את המשחק!
‫‫אני מצפה למשחק טוב והוגן...
‫‫מכולכם.
‫‫המרביצנים באוויר, ‫‫ובעקבותיהם גם סניץ'-הזהב.
‫‫אל תשכחו שהסניץ' ‫‫שווה 150 נקודות.
‫‫המחפש שיתפוס את הסניץ', ‫‫יסיים את המשחק.
‫‫והנה משחררים את הקואפל ‫‫והמשחק מתחיל!
‫‫ואנג'לינה ג'ונסון מבקיעה! ‫‫עשר נקודות לגריפינדור!
‫‫גריפינדור: 10
‫‫כל הכבוד!
‫‫הקואפל עובר לידי סלית'רין. ‫‫בלצ'לי מוסר לקפטן, מרקוס פלינט.
‫‫ועוד עשר נקודות ‫‫לזכות גריפינדור!
‫‫גריפינדור: 20
‫‫תן לי את זה.
‫‫סלית'רין: 10
‫‫קח את הצד השני.
‫‫סלית'רין: 20 - גריפינדור: 20
‫‫מה קורה למטאטא של הארי?
‫‫זה סנייפ. ‫‫הוא מטיל קללה על המטאטא.
‫‫-קללה על המטאטא? מה נעשה? ‫‫-תשאיר את זה לי.
‫‫נו כבר, הרמיוני.
‫‫לאקארנום אינפלמאריה.
‫‫אש! ‫‫אתה עולה באש!
‫‫קדימה! קדימה!
‫‫זה נראה ‫‫כאילו הוא עומד להקיא.
‫‫הסניץ' אצלו!
‫‫הארי פוטר זוכה ב-150 נקודות ‫‫על תפיסת הסניץ'!
‫‫ניצחון לגריפינדור!
‫‫שטויות. למה שסנייפ יטיל קללה ‫‫על המטאטא של הארי?
‫‫מי יודע? למה הוא ניסה לעקוף את ‫‫הכלב בעל שלושת הראשים?
‫‫-מי סיפר לך על פלאפי שלי? ‫‫-"פלאפי"?
‫‫-לדבר הזה יש שם? ‫‫-מובן שיש לו שם. הוא שלי.
‫‫קניתי אותו מבחור אירי. ואז השאלתי ‫‫אותו לדמבלדור כדי שישמור על...
‫‫לא הייתי צריך להגיד את זה. אל ‫‫תשאלו עוד שאלות. זה סודי ביותר.
‫‫אבל סנייפ מנסה לגנוב ‫‫את מה שפלאפי שומר עליו.
‫‫שטויות במיץ. פרופסור סנייפ ‫‫הוא מורה בהוגוורטס.
‫‫מורה או לא, אני יודעת לזהות קללה! ‫‫קראתי עליהן בספרים.
‫‫חייבים לשמור על קשר-עין, ‫‫וסנייפ אפילו לא מצמץ.
‫‫בדיוק.
‫‫עכשיו תקשיבו טוב, ‫‫שלושתכם.
‫‫אתם מתעסקים בעניינים ‫‫שאסור להתעסק בהם. זה מסוכן.
‫‫הדבר שהכלב שומר עליו נוגע רק ‫‫לפרופסור דמבלדור ולניקולס פלאמל.
‫‫ניקולס פלאמל?
‫‫לא הייתי צריך להגיד את זה. ‫‫לא הייתי צריך להגיד את זה.
‫‫ניקולס פלאמל. ‫‫מי זה ניקולס פלאמל?
‫‫לא יודעת.
‫‫חג מולד שמח, ‫‫חג מולד שמח,
‫‫צלצלו, פעמוני הוגוורטס...
‫‫פרש ל-E5.
‫‫מלכה ל-E5.
‫‫זה ברברי לגמרי!
‫‫זה שח של קוסמים. ‫‫אני רואה שכבר ארזת.
‫‫אני רואה שאתה לא ארזת.
‫‫יש שינוי בתוכניות. הוריי החליטו ‫‫לנסוע לרומניה, לבקר את אחי צ'רלי.
‫‫-הוא חוקר שם דרקונים. ‫‫-יופי. אז תוכל לעזור להארי.
‫‫הוא יילך לספריה, ‫‫לחפש מידע על ניקולס פלאמל.
‫‫חיפשנו כבר מאה פעם.
‫‫אבל לא במדור הספרים המוגבלים. ‫‫חג מולד שמח.
‫‫נדמה לי שהשפענו עליה לרעה.
‫‫הארי, תתעורר! ‫‫נו, הארי, תתעורר כבר!
‫‫-חג מולד שמח, הארי. ‫‫-חג מולד שמח, רון.
‫‫מה אתה לובש?
‫‫אימא שלי סרגה אותו. ‫‫נראה שגם אתה קיבלת.
‫‫-אני קיבלתי מתנות?! ‫‫-כן.
‫‫הנה הן.
‫‫"אביך השאיר את זה אצלי ‫‫לפני מותו.
‫‫"הגיע הזמן שזה יוחזר לך. ‫‫השתמש בה בחוכמה."
‫‫-מה זה? ‫‫-זו גלימה.
‫‫אז בוא נראה. ‫‫תלבש אותה.
‫‫הגוף שלי נעלם!
‫‫אני יודע מה זה. ‫‫זו גלימת-היעלמות!
‫‫אני בלתי-נראה?
‫‫הן נדירות מאוד. ‫‫מעניין מי נתן לך אותה.
‫‫לא הייתה חתימה. היה ‫‫כתוב רק, "השתמש בה בחוכמה".
‫‫מדור ספרים מוגבלים
‫‫"בולעי-אש מפורסמים". ‫‫"רשעים במאה ה-15".
‫‫פלאמל. ניקולס פלאמל. ‫‫איפה אתה..?
‫‫מי שם?
‫‫אני יודע שאתה שם. ‫‫לא תוכל להתחבא מפניי.
‫‫מי זה? ‫‫גלה את עצמך.
‫‫סוורוס, אני...
‫‫לא כדאי לך להפוך אותי ‫‫לאויב שלך, קווירל.
‫‫-אני לא מבין למה אתה מתכוון. ‫‫-אתה יודע היטב למה אני מתכוון.
‫‫בקרוב נשוחח שוב.
‫‫לאחר שהיה לך זמן ‫‫להחליט באיזה צד אתה.
‫‫פרופסורים! מצאתי את זה ‫‫במדור הספרים המוגבלים.
‫‫הוא עוד חם. זה אומר שתלמיד ‫‫נמצא מחוץ למיטתו.
‫‫אימא?
‫‫אבא?
‫‫רון! אתה מוכרח לראות את זה! ‫‫רון, אתה חייב לראות את זה!
‫‫רון! נו, צא כבר מהמיטה!
‫‫-למה? ‫‫-יש משהו שאתה חייב לראות.
‫‫בוא כבר. בוא. ‫‫בוא תראה, אלה ההורים שלי!
‫‫אני רק רואה אותנו.
‫‫תסתכל כמו שצריך. ‫‫נו, תעמוד שם.
‫‫-זהו. אתה רואה אותם, לא? ‫‫-זה אני! אבל אני תלמיד מצטיין!
‫‫ואני אוחז בגביע הקווידיץ'.
‫‫ותאמין או לא, ‫‫אני גם הקפטן של קבוצת הקווידיץ'.
‫‫אני נראה טוב.
‫‫הארי, אתה חושב ‫‫שהראי הזה מראה את העתיד?
‫‫איך זה יכול להיות? ‫‫שני ההורים שלי מתים.
‫‫שוב חזרת, הארי?
‫‫אני רואה שגם אתה, ‫‫כמו רבים כל כך לפניך,
‫‫גילית את תענוגות ‫‫הראי של ינפתא.
‫‫אני מניח שכבר הבנת ‫‫מה הוא עושה.
‫‫בוא ואתן לך רמז.
‫‫האדם המאושר ביותר בעולם...
‫‫היה מביט בראי הזה ‫‫ורואה רק את עצמו...
‫‫בדיוק כמו שהוא.
‫‫אז הוא מראה לנו את מה שאנחנו ‫‫רוצים. את כל מה שאנחנו רוצים.
‫‫כן ולא.
‫‫הוא מראה לנו ‫‫לא פחות ולא יותר...
‫‫ממשאלת-הלב העמוקה ‫‫והנואשת ביותר שלנו.
‫‫אתה, שמעולם לא הכרת ‫‫את המשפחה שלך,
‫‫רואה אותם עומדים לצדך.
‫‫אבל זכור דבר אחד, הארי.
‫‫הראי הזה ‫‫אינו מעניק לנו ידע...
‫‫ואף לא אמת.
‫‫רבים גוועו מולו. ‫‫אפילו איבדו את השפיות.
‫‫ולכן הוא יועבר ‫‫למשכן אחר מחר.
‫‫ועליי לבקש אותך...
‫‫שלא תצא לחפש אותו שוב.
‫‫לא טוב לשקוע בחלומות, הארי...
‫‫ולשכוח לחיות.
‫‫בגללי חפשתם במדור הלא-נכון. ‫‫איך יכולתי להיות כה מטומטמת?
‫‫לקחתי את זה מזמן, ‫‫שיהיה לי משהו קליל לקרוא.
‫‫זה נקרא "משהו קליל"?
‫‫כמובן! הנה זה!
‫‫ניקולס פלאמל הוא היחיד הידוע ‫‫שהצליח ליצור את אבן החכמים!
‫‫את מה?
‫‫בחיי! ‫‫אתם אף פעם לא קוראים ספרים?
‫‫"אבן החכמים היא חומר אגדי ‫‫בעל יכולות-פלא מדהימות.
‫‫"היא מסוגלת להפוך כל מתכת ‫‫לזהב טהור...
‫‫"והיא מפרישה את סם-החיים, שיכול ‫‫להפוך את השותה לבן-אלמוות."
‫‫-בן-אלמוות? ‫‫-זה אומר שאתה לעולם לא תמות.
‫‫אני יודע מה זה אומר!
‫‫"האבן היחידה שקיימת כיום ‫‫שייכת למר ניקולס פלאמל,
‫‫"האלכימאי הנודע, שחגג בשנה ‫‫שעברה את יום הולדתו ה-665."
‫‫על זה פלאפי שומר ‫‫בקומה השלישית.
‫‫זה מה שנמצא מתחת ‫‫לדלת שברצפה. אבן החכמים.
‫‫אני לא רוצה להיות גס-רוח, ‫‫אבל אני לא במצב לארח היום.
‫‫אנחנו יודעים על אבן החכמים.
‫‫-לדעתנו סנייפ מנסה לגנוב אותה. ‫‫-סנייפ? עוד לא ירדתם מזה?
‫‫אנחנו יודעים שהוא רוצה את האבן. ‫‫לא יודעים למה.
‫‫סנייפ הוא אחד המורים שמגינים ‫‫על האבן. הוא לא יגנוב אותה.
‫‫מה?
‫‫שמעת אותי. ‫‫טוב, בסדר. אני קצת טרוד היום...
‫‫חכה רגע. ‫‫אחד המורים?
‫‫כמובן! ‫‫עוד דברים מגינים על האבן, נכון?
‫‫-כישופים, לחשים. ‫‫-נכון מאוד.
‫‫אם תשאלו אותי, זה בזבוז זמן.
‫‫אף אחד לא יצליח ‫‫לעבור את פלאפי.
‫‫אף אחד לא יודע איך, ‫‫חוץ מדמבלדור ואני.
‫‫לא הייתי צריך להגיד את זה. ‫‫לא הייתי צריך להגיד את זה.
‫‫-האגריד, מה זה, בדיוק? ‫‫-זה?: 01:00:00.00 01:00:00.00
‫‫אני יודע מה זה.
‫‫אבל האגריד, ‫‫איך הצלחת להשיג אחת?
‫‫זכיתי בה. ‫‫מאדם זר שפגשתי בפאב.
‫‫למען האמת, ‫‫נראה לי שהוא שמח להיפטר ממנה.
‫‫זה...
‫‫זה דרקון?
‫‫לא סתם דרקון. ‫‫זה נורווגי נקוד.
‫‫אחי צ'רלי עובד עם אלה, ברומניה.
‫‫הוא לא יפהפה? שיהיה בריא. ‫‫תראו, הוא מזהה את אימא שלו!
‫‫שלום, נורברט.
‫‫-"נורברט"? ‫‫-הוא צריך שם, לא?
‫‫נכון, נורברט?
‫‫נצטרך לחנך אותו קצת, ‫‫כמובן.
‫‫מי זה?
‫‫מאלפוי.
‫‫אוי ואבוי.
‫‫האגריד תמיד רצה דרקון. הוא סיפר ‫‫לי את זה בפגישה הראשונה שלנו.
‫‫זה טירוף. ‫‫וגרוע מזה, מאלפוי יודע.
‫‫-אני לא מבין.זה רע? ‫‫-זה רע.
‫‫ערב טוב.
‫‫שום דבר, אני חוזרת, ‫‫שום דבר...
‫‫אינו נותן לתלמיד את הזכות ‫‫לשוטט בשעות הלילה.
‫‫ולכן, כעונש על מעשיכם ‫‫יורדו חמישים נקודות מבית גריפינדור.
‫‫-חמישים?! ‫‫-כל אחד.
‫‫וכדי לוודא שזה לא יקרה שוב,
‫‫כל ארבעתכם תקבלו גם עונש ריתוק.
‫‫סליחה, פרופסור, ‫‫אולי לא שמעתי אותך כראוי.
‫‫היה נדמה לי שאמרת, ‫‫"כל ארבעתנו".
‫‫לא. שמעת נכון, ‫‫מר מאלפוי.
‫‫ככל שכוונותיך היו טהורות, גם אתה ‫‫יצאת מהמיטה אחרי כיבוי אורות.
‫‫אתה תצטרף לחבריך ‫‫בעונש הריתוק.
‫‫חבל שכבר לא משתמשים ‫‫בעונשים הישנים והטובים.
‫‫היו זמנים שריתוק פירושו היה ‫‫להיתלות באגודלים, במרתפים.
‫‫אלי, ‫‫כמה אני מתגעגע לצרחות ההן.
‫‫הערב תרצו את הריתוק שלכם ‫‫עם האגריד.
‫‫יש לו משימה קטנה לבצע ‫‫בתוך היער האפל.
‫‫זו חבורה עלובה, האגריד.
‫‫נו באמת! אתה עדיין עצוב ‫‫בגלל הדרקון הארור ההוא?
‫‫נורברט הלך.
‫‫דמבלדור שלח אותו לרומניה, ‫‫לחיות במושבת דרקונים.
‫‫זה טוב, לא? ‫‫כך הוא יהיה עם בני-מינו.
‫‫אבל מה אם רומניה ‫‫לא תמצא חן בעיניו?
‫‫מה אם הדרקונים האחרים ‫‫יציקו לו? אחרי הכול, הוא רק תינוק.
‫‫למען האל! קח את עצמך בידיים! ‫‫אחרי הכול, אתה עומד להיכנס ליער.
‫‫אתה מוכרח להיות ממוקד.
‫‫ליער? חשבתי שזו בדיחה. ‫‫אנחנו לא יכולים להיכנס לשם.
‫‫לתלמידים אסור להיכנס לשם. ‫‫ויש שם...
‫‫זאבי-אדם.
‫‫יש יותר מזאבי-אדם ‫‫בין העצים האלה, בחור.
‫‫בזה אתה יכול להיות בטוח!
‫‫לילה טוב.
‫‫בסדר. ‫‫בואו נלך.
‫‫מה זה?
‫‫בשביל זה באנו. ‫‫אתם רואים את זה?
‫‫זה דם של חד-קרן. לפני כמה ‫‫שבועות מצאתי חד-קרן מת.
‫‫זה פצוע קשה ממשהו.
‫‫והתפקיד שלנו הוא ‫‫למצוא את החיה המסכנה.
‫‫רון, הרמיוני, ‫‫אתם בואו איתי.
‫‫והארי, ‫‫אתה לך עם מאלפוי.
‫‫בסדר. ‫‫אז אני מקבל את פנג.
‫‫שיהיה. ‫‫רק שתדע, הוא פחדן גדול.
‫‫חכה עד שאבא שלי ישמע על זה. ‫‫זו עבודה של משרתים!
‫‫לולא ידעתי שזה לא יכול להיות, ‫‫הייתי אומר שאתה מפחד.
‫‫אני לא מפחד, פוטר!
‫‫שמעת את זה?
‫‫בוא, פנג.
‫‫מפחד!
‫‫מה יש, פנג?
‫‫הארי פוטר, עליך ללכת מכאן. ‫‫יצורים רבים ביער מכירים אותך.
‫‫בימים אלה היער אינו מקום בטוח. ‫‫במיוחד בשבילך.
‫‫אבל מה היה הדבר הזה, ‫‫שהצלת אותי מפניו?
‫‫יצור מפלצתי. ‫‫זה פשע נורא, להרוג חד-קרן.
‫‫שתיית דמו של חד-קרן תחזיק אותך ‫‫בחיים אפילו אם אתה על סף המוות.
‫‫אבל המחיר הוא איום. ‫‫שכן רצחת משהו טהור כל כך...
‫‫שמרגע שדמו נוגע בשפתיך, ‫‫לא יהיו חייך אלא חצי-חיים.
‫‫חיים מקוללים.
‫‫-אבל מי ירצה לבחור בחיים כאלה? ‫‫-לא עולה בדעתך אף אחד?
‫‫אתה מתכוון לומר ‫‫שהדבר שהרג את החד-קרן...
‫‫ששתה את דמו ‫‫היה וולדמורט?
‫‫ידוע לך מה מוסתר בבית-הספר ‫‫ממש ברגע זה, מר פוטר?
‫‫אבן-החכמים.
‫‫הארי!
‫‫שלום, פירנזה. אני רואה ‫‫שפגשת את מר פוטר הצעיר שלנו.
‫‫אתה בסדר, הארי?
‫‫הארי פוטר, ‫‫כאן עליי לעזוב אותך.
‫‫עכשיו אתה בטוח. ‫‫בהצלחה לך.
‫‫אתה רוצה לומר שאתה-יודע-מי ‫‫נמצא ביער ממש ברגע זה?
‫‫אבל הוא חלש. ‫‫הוא חי מדם של חדי-הקרן.
‫‫אתם לא קולטים? ‫‫טעינו.
‫‫סנייפ לא רוצה האבן לעצמו. ‫‫הוא רוצה אותה בשביל וולדמורט.
‫‫בעזרת סם-החיים, ‫‫וולדמורט שוב יהיה חזק.
‫‫הוא יחזור.
‫‫אבל אם הוא יחזור...
‫‫אתה לא חושב שהוא ‫‫ינסה שוב להרוג אותך?
‫‫אם הייתה לו הזדמנות, ‫‫הוא היה מנסה להרוג אותי הלילה.
‫‫ואני הייתי מודאג ‫‫בגלל מבחן הסיום בשיקויים.
‫‫חכו רגע. ‫‫אנחנו שוכחים דבר אחד.
‫‫מי הקוסם היחיד ‫‫שוולדמורט תמיד פחד ממנו?
‫‫דמבלדור. כל עוד דמבלדור בסביבה, ‫‫אתה בטוח, הארי.
‫‫כל עוד דמבלדור בסביבה, ‫‫הוא לא יכול לגעת בך.
‫‫תמיד שמעתי שמבחני סוף השנה ‫‫נורא קשים. אבל דווקא נהניתי מהם.
‫‫דברי בשמך! ‫‫אתה בסדר, הארי?
‫‫-הצלקת שלי. היא כואבת כל הזמן. ‫‫-זה כבר קרה בעבר.
‫‫-לא ככה. ‫‫-אולי כדאי שתלך לאחות.
‫‫אני חושב שזו אזהרה. ‫‫זה אומר שסכנה מתקרבת.
‫‫-כמובן! ‫‫-מה?
‫‫לא נראה לכם מוזר שיותר ‫‫מכל דבר אחר האגריד רוצה דרקון...
‫‫ואיזה זר מופיע פתאום, ‫‫ובמקרה יש לו דרקון?
‫‫כמה אנשים כבר מסתובבים ‫‫עם ביצי-דרקון?
‫‫למה לא קלטתי את זה קודם?
‫‫האגריד, מי נתן לך את ביצת הדרקון? ‫‫איך הוא נראה?
‫‫לא ראיתי את הפנים שלו. ‫‫הוא לא הוריד את הברדס.
‫‫אבל בטח שוחחתם, ‫‫אתה והזר הזה?
‫‫טוב, הוא רצה לדעת ‫‫באיזה סוגי יצורים אני מטפל.
‫‫אמרתי לו, "אחרי פלאפי, ‫‫דרקון בטח לא יהיה בעיה".
‫‫-נראה לך שהוא התעניין בפלאפי? ‫‫-מובן שהוא התעניין בפלאפי!
‫‫כמה כלבים עם שלושה ראשים ‫‫כבר פוגשים?
‫‫אבל אמרתי לו, "החוכמה עם כל ‫‫חיה היא לדעת איך להרגיע אותה."
‫‫קח למשל את פלאפי. רק נגן ‫‫לו קצת מוסיקה, וישר הוא נרדם.
‫‫לא הייתי צריך ‫‫לספר לך את זה.
‫‫לאן אתם הולכים?
‫‫אנחנו חייבים לדבר ‫‫עם פרופסור דמבלדור מיד!
‫‫אני חוששת שפרופסור דמבלדור ‫‫לא נמצא.
‫‫הוא קיבל זימון ינשוף דחוף ‫‫ממשרד הקסמים, ויצא מיד ללונדון.
‫‫הוא נסע? עכשיו? ‫‫אבל זה חשוב.
‫‫זה נוגע לאבן החכמים.
‫‫איך אתה יודע..? ‫‫מישהו ינסה לגנוב אותה.
‫‫אני לא יודעת איך גיליתם על האבן, ‫‫אך אני מבטיחה שהיא מוגנת היטב.
‫‫כעת, הואילו לחזור ‫‫למעונות שלכם. בשקט.
‫‫מי שהאגריד פגש בכפר לא היה זר. ‫‫זה היה סנייפ.
‫‫וזה אומר שהוא יודע ‫‫איך לעקוף את פלאפי.
‫‫-ועכשיו שדמבלדור נסע... ‫‫-שלום לכם.
‫‫מה עושים שלושה תלמידי ‫‫גריפינדור צעירים...
‫‫בפנים ביום יפה שכזה?
‫‫-אנחנו... אנחנו רק... ‫‫-מוטב שתיזהרו.
‫‫אנשים עלולים לחשוב...
‫‫שאתם זוממים משהו.
‫‫מה נעשה עכשיו?
‫‫נרד בדלת שברצפה. ‫‫הלילה.
‫‫טרוור.
‫‫טרוור! לך מפה. ‫‫אתה לא אמור להיות פה.
‫‫וגם אתם לא. ‫‫אתם שוב מתגנבים החוצה, נכון?
‫‫-נוויל, תקשיב. אנחנו... ‫‫-לא. לא אתן לכם.
‫‫שוב תסבכו את גריפינדור בצרות. ‫‫אני אילחם בכם!
‫‫נוויל, אני ממש מצטערת על זה. ‫‫פטריפיקוס טוטאלוס.
‫‫לפעמים את קצת מפחידה. ‫‫את יודעת את זה?
‫‫מבריקה, אבל מפחידה.
‫‫בואו נזוז.
‫‫-מצטער. ‫‫-זה לטובתך, אתה יודע.
‫‫-דרכת לי על הרגל! ‫‫-סליחה.
‫‫אלוהומורה.
‫‫חכו רגע. ‫‫הוא...
‫‫נוחר.
‫‫סנייפ כבר היה פה. ‫‫הוא כישף את הנבל.
‫‫נורא מסריח לו מהפה.
‫‫-מוכרחים להזיז לו את הרגל. ‫‫-מה?
‫‫קדימה!
‫‫בסדר. לדחוף.
‫‫אני איכנס ראשון. ‫‫אל תבואו אחריי עד שאתן לכם סימן.
‫‫אם יקרה משהו רע ‫‫תסתלקו אתם.
‫‫לא נעשה קצת שקט פה?
‫‫הנבל.
‫‫הוא הפסיק לנגן.
‫‫קפצו!
‫‫מזל שהצמח הזה כאן.
‫‫תפסיקו לזוז, שניכם. ‫‫זו "מלכודת-השטן".
‫‫אתם מוכרחים להרפות את הגוף. ‫‫אם לא, זה יהרוג אתכם יותר מהר.
‫‫יותר מהר? ‫‫עכשיו אני יכול להרפות!
‫‫הרמיוני!
‫‫-מה נעשה עכשיו? ‫‫-פשוט תרפו את הגוף!
‫‫-הרמיוני! איפה את? ‫‫-עשו מה שאני אומרת! תסמכו עליי.
‫‫-אתה בסדר? ‫‫-כן, אני בסדר גמור.
‫‫-הוא לא מרפה, מה? ‫‫-נראה שלא.
‫‫-אני חייבת לעשות משהו. ‫‫-מה?
‫‫אני זוכרת שקראתי משהו ‫‫בתורת הצמחים...
‫‫מלכודת-השטן, מלכודת-השטן, ‫‫מבדר וקטלני מכול,
‫‫אך אור-שמש לא יסבול. זהו! ‫‫צמח מלכודת-השטן שונא אור-שמש!
‫‫לומוס סולם.
‫‫-רון, אתה בסדר? ‫‫-כן.
‫‫מזל שלא איבדנו את העשתונות.
‫‫מזל שהרמיוני מקשיבה ‫‫בשיעורי תורת הצמחים.
‫‫מה זה?
‫‫אני לא יודע. ‫‫זה נשמע כמו כנפיים.
‫‫מוזר. ‫‫מעולם לא ראיתי ציפורים כאלה.
‫‫אלה לא ציפורים. ‫‫אלה מפתחות.
‫‫ואני מתערב שאחד מהם ‫‫מתאים לדלת הזו.
‫‫-מה הסיפור הזה? ‫‫-אני לא יודע.
‫‫מוזר.
‫‫אלוהומורה!
‫‫טוב, שווה לנסות.
‫‫מה נעשה? ‫‫יש שם בטח אלף מפתחות.
‫‫אנחנו מחפשים מפתח גדול ומיושן. ‫‫והוא בטח חלוד, כמו הידית.
‫‫שם, אני רואה אותו! ‫‫זה עם הכנף השבורה.
‫‫מה קרה, הארי?
‫‫זה פשוט מדי.
‫‫קדימה. אם סנייפ הצליח לתפוס אותו ‫‫על המטאטא הישן, גם אתה תצליח.
‫‫אתה המחפש הכי צעיר ‫‫במאה שלנו.
‫‫זה מסבך קצת את העניינים.
‫‫תתפסו את המפתח!
‫‫מהר!
‫‫זה לא מוצא חן בעיניי. ‫‫זה בכלל לא מוצא חן בעיניי.
‫‫איפה אנחנו? ‫‫בבית-קברות.
‫‫זה לא בית-קברות.
‫‫זה לוח שחמט.
‫‫הנה הדלת.
‫‫מה נעשה עכשיו?
‫‫זה ברור, לא? אנחנו צריכים ‫‫לחצות את החדר תוך משחק.
‫‫הארי, תפוס ‫‫את מקומו הריק של הרץ.
‫‫הרמיוני, ‫‫את תהיי הצריח של המלכה.
‫‫ואני, ‫‫אני אהיה פרש.
‫‫מה קורה עכשיו?
‫‫טוב, הלבנים פותחים.
‫‫ואז...
‫‫נשחק.
‫‫רון, ‫‫אתה לא חושב שזה יהיה כמו...
‫‫שח-קוסמים אמיתי, נכון?
‫‫אתה שם, ל-D5.
‫‫כן, הרמיוני.
‫‫אני חושב שזה יהיה ‫‫בדיוק כמו שח-קוסמים.
‫‫צריח ל-E4!
‫‫רגלי ל-C3!
‫‫-חכה רגע. ‫‫-אתה מבין, נכון, הארי?
‫‫ברגע שאבצע את המהלך שלי, ‫‫המלכה תיקח אותי.
‫‫ואז תהיה חופשי לחסל את המלך.
‫‫-לא. רון, לא! ‫‫-מה קורה?
‫‫-הוא מתכוון להקריב את עצמו. ‫‫-לא! מוכרחה להיות דרך אחרת!
‫‫את רוצה למנוע מסנייפ ‫‫להשיג את האבן, או לא?
‫‫הארי, אתה זה שצריך להמשיך. ‫‫אני יודע את זה.
‫‫לא אני. ‫‫לא הרמיוני. אתה.
‫‫פרש ל-H3.
‫‫שח.
‫‫רון!
‫‫לא! אל תזוזי! ‫‫אל תשכחי שאנחנו עוד משחקים.
‫‫שחמט.
‫‫טפלי ברון. ‫‫אחר-כך לכי לינשופיה.
‫‫תשלחי הודעה לדמבלדור. ‫‫רון צודק.
‫‫אני מוכרח להמשיך.
‫‫אתה תהיה בסדר, הארי. ‫‫אתה קוסם גדול. באמת.
‫‫לא טוב כמוך.
‫‫כמוני? אצלי הכול בא מקריאה ‫‫ומפיקחות. יש דברים יותר חשובים.
‫‫כמו ידידות וגבורה. ‫‫והארי, היזהר.
‫‫אתה?
‫‫לא. לא ייתכן. ‫‫סנייפ, הוא היה זה...
‫‫כן, הוא באמת נראה ‫‫כמו הטיפוס המתאים, נכון?
‫‫ולידו, מי היה חושד...
‫‫בפרופסור קווירל ‫‫המגמגם והמסכן?
‫‫אבל באותו יום, במהלך משחק ‫‫הקווידיץ', סנייפ ניסה להרוג אותי.
‫‫לא, נערי היקר. ‫‫אני ניסיתי להרוג אותך.
‫‫אם הגלימה של סנייפ לא הייתה עולה ‫‫באש ומנתקת את קשר-העין שלי...
‫‫גם הייתי מצליח.
‫‫למרות שסנייפ מלמל ‫‫את קללת-הנגד הקטנה שלו.
‫‫סנייפ ניסה להציל אותי?
‫‫מההתחלה ידעתי שאתה מסוכן, ‫‫במיוחד אחרי ליל כל הקדושים.
‫‫-אז אתה נתת לטרול להיכנס? ‫‫-יפה מאוד, פוטר. כן.
‫‫למרבה הצער, ‫‫סנייפ לא נפל בפח.
‫‫בזמן שכולם התרוצצו במרתף, ‫‫הוא עלה לקומה 3 כדי לעצור אותי.
‫‫מאז הוא לא סמך עליי, ‫‫כמובן.
‫‫כמעט אף פעם לא השאיר אותי לבד. ‫‫אבל הוא לא מבין.
‫‫לעולם אני לא לבד. ‫‫לעולם לא.
‫‫מה עושה הראי הזה?
‫‫אני רואה את מה שאני רוצה.
‫‫אני רואה את עצמי אוחז באבן. ‫‫אבל איך אני משיג אותה?
‫‫השתמש בילד.
‫‫פוטר, בוא הנה! ‫‫עכשיו!
‫‫תגיד לי, ‫‫מה אתה רואה?
‫‫מה? ‫‫מה אתה רואה?
‫‫אני לוחץ את ידו של דמבלדור. ‫‫זכינו בגביע הבית.
‫‫הוא משקר.
‫‫אמור את האמת! ‫‫מה אתה רואה?
‫‫-תן לי לדבר איתו. ‫‫-אדון, אתה לא חזק מספיק.
‫‫בשביל זה יש לי מספיק כוח.
‫‫הארי פוטר...
‫‫הנה שוב אנחנו נפגשים.
‫‫וולדמורט.
‫‫כן. ‫‫אתה רואה למה הפכתי?
‫‫אתה רואה מה עליי לעשות ‫‫כדי לשרוד?
‫‫לחיות על גבו של אחר. ‫‫אני טפיל, לא יותר.
‫‫דם חדי-קרן יכול ‫‫להחזיק אותי בחיים...
‫‫אבל לא לתת לי גוף משלי.
‫‫אבל קיים משהו ‫‫שיכול לעשות את זה.
‫‫משהו שמונח בכיסך. ‫‫כמה נוח!
‫‫עצור אותו!
‫‫אל תהיה טיפש.
‫‫למה לך למות מוות מחריד...
‫‫אם אתה יכול להצטרף אליי ולחיות?
‫‫לעולם לא!
‫‫גבורה. ‫‫גם הוריך ניחנו בה.
‫‫אמור לי, הארי...
‫‫היית רוצה לראות שוב ‫‫את אימך ואביך?
‫‫יחד...
‫‫נוכל להחזיר אותם.
‫‫כל מה שאני מבקש ‫‫הוא משהו בתמורה.
‫‫זהו זה, הארי.
‫‫אין טוב ורע.
‫‫יש רק כוח...
‫‫ואלה שחלשים ‫‫מכדי לבקש את הכוח.
‫‫יחד, ‫‫נעשה דברים מדהימים.
‫‫רק תן לי את האבן!
‫‫שקרן!
‫‫הרוג אותו!
‫‫-איזה קסם זה? ‫‫-טיפש! תפוס את האבן!
‫‫שלום לך, הארי.
‫‫-מתנות ממעריציך? ‫‫-מעריצים?
‫‫מה שקרה במרתפים בינך ‫‫לבין פרופסור קווירל הוא סוד כמוס.
‫‫לכן, כמובן, ‫‫כל בית-הספר יודע על כך.
‫‫אני רואה שידידך רונלד ‫‫חסך לך את הטרחה...
‫‫ופתח את אריזת ‫‫צפרדעי-השוקולד שלך.
‫‫רון היה פה? הוא בסדר? ‫‫ומה עם הרמיוני?
‫‫הם בסדר. ‫‫שניהם בסדר גמור.
‫‫-אבל מה קרה לאבן? ‫‫-הירגע, נערי היקר.
‫‫האבן הושמדה.
‫‫ידידי ניקולס ואני ‫‫שוחחנו...
‫‫והסכמנו שזה הפתרון ‫‫הכי טוב מכל הבחינות.
‫‫אבל זה אומר שפלאמל ימות, לא?
‫‫יש לו מספיק מסם-החיים ‫‫בשביל להסדיר את ענייניו.
‫‫אבל כן, ‫‫הוא ימות.
‫‫איך זה שאני ‫‫קיבלתי את האבן, אדוני?
‫‫רגע אחד בהיתי בראי, ‫‫ומיד אחר-כך...
‫‫תבין, רק אדם...
‫‫שרצה למצוא את האבן, ‫‫למצוא אותה,
‫‫אבל לא להשתמש בה, ‫‫היה יכול להשיג אותה.
‫‫זה אחד הרעיונות ‫‫היותר מוצלחים שלי.
‫‫ובינינו, ‫‫זה לא הולך ברגל.
‫‫כלומר, עכשיו שהאבן איננה, ‫‫וולדמורט לעולם לא יוכל לחזור?
‫‫אני חושש...
‫‫שיש דרכים ‫‫שבהן הוא יוכל לחזור.
‫‫הארי, ‫‫אתה יודע מדוע...
‫‫פרופסור קווירל ‫‫לא היה יכול לסבול את המגע שלך?
‫‫זה היה בגלל אימא שלך. ‫‫היא הקריבה את עצמה למענך.
‫‫ומעשה כזה משאיר סימן.
‫‫לא, לא. ‫‫אי אפשר לראות סימן כזה.
‫‫-הוא טבוע ממש בתוך העור. ‫‫-מה זה?
‫‫אהבה, הארי. ‫‫אהבה.
‫‫סוכריות ברטי בוטס ‫‫בכל הטעמים.
‫‫בצעירותי היה לי ביש-המזל ‫‫להיתקל בסוכרייה אחת בטעם קיא.
‫‫ומאז, אני חושש ‫‫שאני כבר לא אוהב אותן.
‫‫אבל אני חושב שלא אסתכן...
‫‫אם אקח טופי.
‫‫אבוי.
‫‫שעוות-אוזניים.
‫‫-הכול בסדר, רון? ‫‫-הכול בסדר. ואצלך?
‫‫בסדר. ‫‫והרמיוני?
‫‫הכי טוב שיכול להיות.
‫‫חלפה לה עוד שנה.
‫‫ועכשיו, למיטב הבנתי, ‫‫יש להעניק את גביע הבית.
‫‫והרי מצב הנקודות.
‫‫במקום רביעי: גריפינדור ‫‫עם 312 נקודות.
‫‫מקום שלישי: ‫‫הפלפאף עם 352 נקודות.
‫‫במקום השני:
‫‫רייבנקלו ‫‫עם 426 נקודות.
‫‫ובמקום ראשון:
‫‫עם 472 נקודות, ‫‫בית סלית'רין.
‫‫כל הכבוד, חבר.
‫‫כן, כן. ‫‫יפה מאוד, סלית'רין. ואולם...
‫‫יש להתחשב באירועים האחרונים.
‫‫ויש לי כמה נקודות ‫‫של הרגע האחרון להעניק.
‫‫לעלמה הרמיוני גריינג'ר, ‫‫על גילוי תבונה וקור-רוח...
‫‫בשעה שחבריה היו בסכנה גדולה:
‫‫חמישים נקודות.
‫‫יפה מאוד.
‫‫שנית, למר רונלד ויזלי ‫‫על משחק השחמט הטוב ביותר...
‫‫שנראה בהוגוורטס ‫‫מזה שנים רבות: חמישים נקודות.
‫‫ושלישית,
‫‫למר הארי פוטר...
‫‫על אומץ-לב צרוף ‫‫וגבורה יוצאת-דופן...
‫‫אני מעניק לבית גריפינדור ‫‫שישים נקודות.
‫‫אנחנו בתיקו עם סלית'רין!
‫‫ולבסוף, נדרש אומץ רב ‫‫כדי להתייצב מול אויב,
‫‫אבל נדרש אומץ רב עוד יותר ‫‫כדי להתייצב מול חברים.
‫‫אני מעניק בזאת עשר נקודות...
‫‫לנוויל לונגבוטום.
‫‫בהנחה שהחישוב שלי נכון,
‫‫אני חושב שמן הראוי ‫‫להחליף את הקישוטים.
‫‫בית גריפינדור ‫‫זוכה בגביע הבית.
‫‫בואו כבר. ‫‫מהר, אתם תאחרו.
‫‫הרכבת יוצאת. ‫‫קדימה, קדימה. בואו מהר, מהר.
‫‫-בוא כבר, הארי. ‫‫-רק רגע.
‫‫חשבת שתעזוב בלי להיפרד, מה?
‫‫זה בשבילך.
‫‫תודה, האגריד.
‫‫לך, לך כבר. ‫‫כן, תקשיב רגע, הארי...
‫‫אם הבן-דוד הטמבל שלך, דאדלי, ‫‫יעשה לך את המוות,
‫‫אתה תמיד יכול ‫‫לאיים עליו...
‫‫בזוג אוזניים נאה, ‫‫שיתאים יפה לזנב שלו.
‫‫אבל אסור לנו לעשות קסמים ‫‫מחוץ להוגוורטס. אתה יודע את זה.
‫‫אני יודע. אבל הבן-דוד שלך ‫‫לא יודע את זה, נכון?
‫‫זו הרגשה מוזרה, ‫‫לנסוע הביתה. נכון?
‫‫אני לא נוסע הביתה.
‫‫לא באמת.